לְמִיסְבַּר – שיעורי עמקות ולומדות בגמרא
שיעורי עיון קצרים על דפי הש”ס מאת הרה”ג רבי ישראל כהן שליט”א, משיעורים שנאמרו במקומות התורה ‘עוד יוסף’ ו’זאת ליעקב’.
לשאלות, לשיעורים ולבירורים: lemisbar@gmail.com
להורדת השיעור:
וידאו http://daf-yomi.com/MediaPage.aspx?id=228751
שמע http://daf-yomi.com/MediaPage.aspx?id=228630
יבמות דף לח
להלן דף הגמרא, מפוסק:
עמוד א
דרכי חד גבך הוא, אבל הכא מי איכא למימר הכי? ורבי ירמיה אמר לך, אנא דאמרי אפי’ לרבנן; עד כאן לא קאמרי רבנן התם, אלא משום דא”ל אי שתקת שתקת ואי לא מהדרנא שטרא למרייהו ולא מצית לאשתעויי דינא בהדייהו, אבל הכא מי איכא למימר הכי? ספק ויבם שבאו לחלוק בנכסי סבא, ספק אמר האי גברא בר מיתנא הוא ופלגא דידי הוא, יבם אמר את בראי דידי את ולית לך ולא מידי – הוי יבם ודאי וספק ספק, ואין ספק מוציא מידי ודאי. ספק ובני יבם שבאו לחלוק בנכסי סבא, ספק אמר ההוא גברא בר מיתנא הוא ופלגא דידי הוא, ובני יבם אמרי אחונא את ומנתא אית לך בהדן – פלגא דקמודי להו שקלי, תילתא דקא מודו ליה שקל, פש להו דנקא; הוי ממון המוטל בספק וחולקין. סבא ויבם בנכסי ספק או סבא וספק בנכסי יבם – הוי ממון המוטל בספק וחולקין: מתני’. שומרת יבם שנפלו לה נכסים – מודים ב”ש וב”ה שמוכרת ונותנת וקיים. מתה, מה יעשה בכתובתה ובנכסים הנכנסים ויוצאין עמה? ב”ש אומרים יחלוקו יורשי הבעל עם יורשי האב, וב”ה אומרים נכסים בחזקתן, כתובה בחזקת יורשי הבעל, נכסים הנכנסים ויוצאין עמה בחזקת יורשי האב. כנסה – הרי היא כאשתו לכל דבר, ובלבד שתהא כתובה על נכסי בעלה הראשון: גמ’. מ”ש רישא דלא פליגי, ומ”ש סיפא דפליגי? אמר עולא, רישא דנפלה כשהיא ארוסה, וסיפא דנפלה כשהיא נשואה. וקסבר עולא זיקת ארוסה עושה ספק ארוסה,
עמוד ב
זיקת נשואה עושה ספק נשואה; זיקת ארוסה עושה ספק ארוסה – דאי ס”ד ודאי ארוסה, ‘מודים ב”ה שמוכרת ונותנת וקיים’? והתנן ‘נפלו לה נכסים משנתארסה – ב”ש אומרים תמכור וב”ה אומרים לא תמכור; אלו ואלו מודים שאם מכרה ונתנה קיים’? אלא ש”מ זיקת ארוסה עושה ספק ארוסה. זיקת נשואה עושה ספק נשואה – דאי ס”ד ודאי נשואה, ‘ב”ש אומרים יחלוקו יורשי הבעל עם יורשי האב’? והתנן ‘נפלו לה נכסים משנישאת – אלו ואלו מודים שאם מכרה ונתנה שהבעל מוציא מיד הלקוחות’? אלא שמע מינה זיקת נשואה עושה ספק נשואה. אמר ליה רבה, אדמפלגי בגופה ולאחר מיתה, לפלגו בחייה ולפירות? אלא אמר רבה, אידי ואידי דנפלה כשהיא נשואה, וזיקת נשואה עושה ספק נשואה; רישא דאיהי קיימא – הוה לה איהי ודאי ואינהו ספק ואין ספק מוציא מידי ודאי, סיפא דמתה – הללו באין לירש והללו באין לירש ויחלוקו. איתיביה אביי, ולב”ש אין ספק מוציא מידי ודאי? והתנן ‘נפל הבית עליו ועל אביו, עליו ועל מורישיו, והיו עליו כתובת אשה וב”ח, יורשי האב אומרים הבן מת ראשון ואחר כך מת האב, וב”ח אומר האב מת ראשון ואח”כ מת הבן – ב”ש אומרים יחלוקו, וב”ה אומרים נכסים בחזקתן’; והא הכא יורשי האב ודאי וב”ח ספק, וקאתי ספק ומוציא מידי ודאי! קסברי ב”ש שטר העומד לגבות כגבוי דמי. ומנא תימרא? דתנן ‘מתו בעליהן עד שלא שתו – ב”ש אומרים נוטלות כתובתן ואינן שותות, וב”ה אומרים או שותות או לא נוטלות כתובתן’; ‘או שותות’? (במדבר ה טו) ‘והביא האיש את אשתו’ אמר רחמנא, וליכא? אלא מתוך שלא שותות – לא נוטלות כתובתן. והא הכא דספק הוא, ספק זנאי ספק לא זנאי, וקאתי ספק ומוציא מידי ודאי? אלא ש”מ שטר העומד לגבות כגבוי דמי. ואביי, לותביה מהא? דלמא כתובת אשה שאני, משום חינא. ולותביה כתובה דמתניתין לא פליגי? ולא? והא קתני ‘מתה מה יעשה בכתובתה ובנכסים הנכנסים ויוצאין עמה? ב”ש אומרים יחלוקו יורשי הבעל עם יורשי האב, וב”ה אומרים נכסים בחזקתן’? הכי קאמר ‘מתה – מה יעשה בכתובתה?’ ושבקה, ‘נכסים הנכנסים והיוצאים עמה – ב”ש אומרים יחלוקו יורשי הבעל עם יורשי האב, וב”ה אומרים נכסים בחזקתן’. אמר רב אשי, מתני’ נמי דיקא, דקתני ‘יחלוקו יורשי הבעל עם יורשי האב’, ולא קתני ‘יורשי האב עם יורשי הבעל’, ש”מ. אביי אמר, רישא דנפלו לה כשהיא שומרת יבם, סיפא דנפלו לה כשהיא תחתיו דבעל.
© כל הזכויות שמורות לאור הגנוז ברסלב - נבנה על ידי אמויה סטודיו בניית וקידום אתרים | אחסון אתרים