לְמִיסְבַּר – שיעורי עמקות ולומדות בגמרא
שיעורי עיון קצרים על דפי הש”ס מאת הרה”ג רבי ישראל כהן שליט”א, משיעורים שנאמרו במקומות התורה ‘עוד יוסף’ ו’זאת ליעקב’.
לשאלות, לשיעורים ולבירורים: lemisbar@gmail.com
להורדת השיעור:
וידאו http://daf-yomi.com/MediaPage.aspx?id=228755
שמע http://daf-yomi.com/MediaPage.aspx?id=228634
יבמות דף מב
להלן דף הגמרא, מפוסק:
עמוד א
לאחר ג’ – אין צריכה להמתין ג’ חדשים, הוי, הג’ חדשים שאמרו – משעת מיתת הבעל, ולא משעת חליצת היבם. מ”ש מגט דרב אמר משעת נתינה ושמואל אמר משעת כתיבה? אמר רבא, ק”ו, איסור כרת התרת, איסור לאו לא כ”ש?: וכן שאר כל הנשים: בשלמא יבמה – כדאמרן, אלא שאר כל הנשים אמאי? אמר רב נחמן, אמר שמואל, משום דאמר קרא (בראשית יז ז) ‘להיות לך לאלהים ולזרעך אחריך’ – להבחין בין זרעו של ראשון לזרעו של שני. מתיב רבא, ‘לפיכך גר וגיורת צריכין להמתין ג’ חדשים’; הכא מאי להבחין איכא? ה”נ איכא להבחין בין זרע שנזרע בקדושה לזרע שלא נזרע בקדושה. רבא אמר, גזירה שמא ישא את אחותו מאביו וייבם אשת אחיו מאמו ויוציא את אמו לשוק ויפטור את יבמתו לשוק. מתיב רב חנניה, ‘בכולן אני קורא בהן משום תקנת ערוה, וכאן משום תקנת ולד’; ואם איתא – כולהו משום תקנת ערוה? האי משום תקנת ולד, דלא לפגע בהו ערוה. בשלמא תמתין ב’ חדשים ותנשא לא, דהיינו ספיקא אי בר תשעה לקמא אי בר שבעה לבתרא, אלא תמתין חדש אחד ותנשא, ואי לשבעה ילדה – האי בר שבעה לבתרא הוא, ואי לתמניא ילדה – האי בר תשעה לקמא הוא? אי נמי לתמניא ילדה – איכא למימר דבתרא הוא, דלמא אישתהויי אישתהא חדש אחד ואיעבר. ותמתין שני חדשים ומחצה ותנשא, דאי לשבעה ילדה – האי בר שבעה לבתרא הוא, ואי לשיתא ופלגא ילדה – האי בר תשעה לקמא הוא, דאי בר בתרא הוא – בר שיתא ופלגא לא חיי? א”נ לשיתא ופלגא ילדה – איכא למימר דבתרא הוא, דאמר מר זוטרא, אפילו למאן דאמר יולדת לט’ אינה יולדת למקוטעין – ילדה לז’ יולדת למקוטעין, שנאמר (שמואל א א כ) ‘ויהי לתקופות הימים’ – מיעוט תקופות ב’, מיעוט ימים ב’, ותמתין משהו ותנשא, וכי מלו שלשה חדשים לבדקה? אמר רב ספרא, אין בודקין את הנשואות, שלא יתגנו על בעליהן. ונבדקה בהלוכה? אמר רמי בר חמא, אשה מחפה עצמה כדי שיירש בנה בנכסי בעלה. היכא דקים לן דמעוברת היא תנשא, אלמה תניא ‘לא ישא אדם מעוברת חברו ומינקת חברו, ואם נשא – יוציא ולא יחזיר עולמית’? גזרה שמא תעשה עוברה סנדל. אי הכי דידיה נמי? אי למ”ד במוך – במוך, ואי למ”ד מן השמים ירחמו – מן השמים ירחמו. הכא נמי אי למאן דאמר במוך במוך אי למאן דאמר מן השמים ירחמו מן השמים ירחמו? אלא משום דחסה. אי הכי דידיה נמי? דידיה חייס עילויה. הכא נמי חייס עילויה? אלא סתם מעוברת למניקה קיימא,
עמוד ב
דלמא איעברה ומעכר חלבה וקטלה ליה. אי הכי דידיה נמי? דידיה ממסמסא ליה בביצים וחלב. דידה נמי ממסמסא ליה בבצים וחלב? לא יהב לה בעל. וליתבעיניה ליורשים? אמר אביי, אשה בושה לבא לבית דין והורגת את בנה: אחת בתולות ואחת בעולות: הי ניהו בתולות והי ניהו ארוסות? הי ניהו בעולות והי ניהו נשואות? א”ר יהודה, הכי קאמר, ‘אחת בתולות ואחת בעולות שנתארמלו או שנתגרשו בין מן האירוסין בין מן הנשואין’. ר’ אלעזר לא על לבי מדרשא, אשכחיה לר’ אסי, אמר ליה, מאי אמור רבנן בבי מדרשא? אמר ליה, הכי א”ר יוחנן, הלכה כר’ יוסי. מכלל דיחידאה פליג עליה? אין, והתניא, ‘הרי שהיתה רדופה לילך לבית אביה או שהיה לה כעס בבית בעלה או שהיה בעלה חבוש בבית האסורין או שהיה בעלה זקן או חולה או שהיתה היא חולה או שהפילה אחר מיתת בעלה או שהיתה עקרה או זקנה או קטנה או אילונית או שאינה ראויה לילד – צריכה להמתין ג’ חדשים, דברי ר’ מאיר, ר’ יהודה מתיר ליארס ולינשא מיד’. אמר רבי חייא בר אבא, חזר בו רבי יוחנן. אמר רב יוסף, אי הדר ביה, ממתני’ דכרמא הדר ביה, דתניא, ‘אמר ר’ ישמעאל בנו של ר’ יוחנן בן ברוקה, שמעתי מפי חכמים בכרם ביבנה, כולן צריכות להמתין שלשה חדשים’. אמר ליה ר’ ירמיה לר’ זריקא, כי עיילת לקמיה דר’ אבהו, רמי ליה, מי אמר רבי יוחנן הלכה כרבי יוסי? והאמר ר’ יוחנן הלכה כסתם משנה, ותנן ‘כל הנשים לא ינשאו ולא יתארסו עד שיהו להם שלשה חדשים, אחת בתולות ואחת בעולות’! אמר ליה, דרמא לך הא, לא חש לקמחיה! סתם ואח”כ מחלוקת היא, ואין הלכה כסתם, דאמר רב פפא, ואיתימא ר’ יוחנן, מחלוקת ואחר כך סתם – הלכה כסתם, סתם ואחר כך מחלוקת – אין הלכה כסתם. מסתמיך ואזיל ר’ אבהו אכתפיה דרבי נחום שמעיה, מנקיט ואזיל הלכתא מיניה. בעא מיניה, מחלוקת ואחר כך סתם מאי? א”ל, הלכה כסתם. סתם ואחר כך מחלוקת מאי? אמר ליה, אין הלכה כסתם. סתמא דמתני’ ומחלוקת בברייתא מאי? א”ל, הלכה כסתם. מחלוקת במתני’ וסתמא בברייתא מאי? א”ל,
© כל הזכויות שמורות לאור הגנוז ברסלב - נבנה על ידי אמויה סטודיו בניית וקידום אתרים | אחסון אתרים